RETAIL. Resync: Xenzai www.subscene.com
Arrakis.
Dune.
Et land så tørt at hver eneste dråpe vann blir verdsatt.
Villmarks hjem til den mystiske ørkenstammene kalt Fremen, -
- som venter at en frelser skal frigjøre dem fra Harkonnens slaveri.
En frelser, en gutt, også kjent som Paul.
Nå kjent som ... Muad'Dib.
Opp med tempoet, late ørkenrotter, vi må fylle kvoten!
Slå alarm!
Spre mennene til de trygge husene.
Gi beskjed til Stilgar.
Vi evakuerer byen i morgen.
Stans!
Snu deg rundt.
Papirer!
Papirer, ditt avskum...
Det er en tunnel ut av byen ved foten av trappene.
Måtte Muad'dib velsigne deg og din familie.
Planen din virket, Muad'dib.
Nå vet de at vi kan slå til som vi vil.
Vi kunne erobre byen på en time.
Tiden er ikke moden.
Men de er sårbare, Muad'dib.
Ikke ennå.
Fortroppen fant noe i kaoset, Muad'dib.
Noe du bør se.
Det var et hemmelig krematorium i en av Harkonnens kaserner.
Og dette var alt...
som var igjen av din far.
Mennene tror det er et varsel, et tegn på at vår endelige kamp...
mot Harkonnen nærmer seg.
Visjonene dine skremmer meg, Muad'dib.
Ennå er det mye som er skjult for meg.
Steder jeg ikke kan gå, ting jeg ikke kan se.
Tror du at å prøve å se fremtiden kan forandre den?
Vi er på vei utfor stupet, Chani.
Jeg må finne en vei utenom.
Kanskje det er på tide at jeg reiser.
Jeg har vært borte fra vår sønn altfor lenge.
Vi ordner det så snart vi når Åskam-hulen.
Vi drar dit etter de neste angrepene.
Vil vi noen gang få fred, Muad'dib?
Vi får seier.
Jeg er lei for det. Han sa du måtte komme straks.
Tror du virkelig jeg er så dum, gutt?
Jeg skjønner ikke, onkel.
Hva slags gift valgte du? Noe langsomt og smertefullt, antar jeg...
så du kunne se på?
Si meg, Feyd, hvorfor drepte du meg ikke selv?
Du har hatt massevis av muligheter.
Du lærte meg at mine egne hender alltid må forbli rene.
Smart, gutt. Veldig smart.
Du er et godt emne, Feyd, og jeg fordrar ikke å sløse bort slikt.
Gi meg én god grunn til at jeg ikke burde drepe deg her og nå.
Broren min.
Ja.
Det stemmer.
Den dustete broren din.
Dreper jeg deg, blir han min eneste arving.
Han kan ikke engang holde styr på en gjeng med religiøse gærninger.
Jo, du er gløgg, Feyd.
Men ikke så gløgg.
Og ikke sett deg griller i hodet.
Mennene mine har deg i siktet selv nå mens vi snakker.
Slapp av.
Ønsket jeg deg død, ville du aldri ha nådd enden av gangen.
Lar du meg leve?
Jeg kan da ikke overlate Arrakis' rikdom til en som er død.
Hvilken rikdom?
Hver beskjed forteller om et nytt Fremen-overfall.
Innen broren min er ferdig...
vil keiseren selv måtte gripe inn.
Du er ikke så dum som jeg trodde.
Har du tenkt å trekke keiseren inn i dette?
Det er derfor du trenger meg, Feyd...
for å hjelpe deg å tenke, å planlegge.
Hvorfor tror du jeg tolererer din brors inkompetanse?
Fordi det morer meg?
Tenk, Feyd. Tenk!
Galskapen har en grunn, selv om du har vært for dum til å ane den.
Krydderet.
Naturligvis, krydderet.
Det eneste som kunne få keiseren bort...
fra sine keiserlige gleder, ut i imperiets ødemark...
hvor han er sårbar, hvor han kan tilintetgjøres.
Og hertug Leto var bare begynnelsen, forsmaken på et steg...
mot selveste keisertronen.
Men alt avhenger av tidspunktet. Tålmodighet er vår allierte.
Vi må ikke gjøre keiseren mistenksom med sånne dumheter.
Så, hva blir det til?
Jeg gir deg mitt løfte.
Godt.
La keiseren håne Harkonnen, la ham kalle oss svin...
for til sjuende og sist vil hans trone bli min.
Sånn ja, Hannah.
Bra.
Bra, Hannah.
Nok en sunn kriger til vår sak.
Alia, du skulle vente.
Han ligner Mithas sønn.
Hvordan vet du det, barn?
Massakren på Bela Tegeuse er historie.
Du var ikke født engang.
Men mor, jeg så det og det er sant.
Ja, det er sant.
Jeg hater dem.
Alia.
De stirrer på meg. De hvisker når jeg går forbi.
Det sårer meg.
De er usikre, Alia.
Du skremmer dem.
Fordi jeg er en avviker.
Du er ingen avviker. Hvem har sagt det?
Ingen.
Så ikke si det mer.
Barna mine er ingen avvikere.
Jeg kan ikke noe for det.
Jeg vet ting jeg ikke burde vite, men jeg bare gjør det.
Det var gement det jeg gjorde mot deg.
Jeg drakk Livets Vann mens du fortsatt lå i mitt liv.
Ingen skulle våkne med slik visshet som du gjorde.
Men vi skal få dem til å forstå.
Vi skal få dem til å innse at du ikke bare er ei lita jente...
og at du aldri egentlig har vært det.
Jeg vil ha broren min.
Hva er det?
Han kom for å utfordre deg til kamp.
Drepte du ham?
Jeg tok meg av det.
Men han utfordret meg.
Han var ikke verdig, Muad'dib.
Otheym, hent Stilgar.
Be ham påkalle Skaperen.
Det finnes bare én måte å stoppe de utfordringene på.
Du vet hva det betyr for deg og Stil.
Mennene vil at du skal utfordre ham.
Bare om jeg overlever Skaperen.
Husk hva jeg har lært deg. Gjør det enkelt og rett på sak.
-Ikke spill helt. -Nei da.
Stå så nær at du kan bestige ham når han passerer.
-Ikke så nær at han knuser deg. -Skal huske det.
Du hører ham før du ser ham.
Når du inntar stilling, må du stå fullstendig stille.
Du må bli en sanddyne med hvert fiber i kroppen.
Jeg skal huske det.
Sørg for det.
Fremen-folket rir på marken innen de er 12.
Jeg vil ikke at en voksen mann gjør skam på lærdommen min.
Han mislykkes ikke.
Jeg må ikke frykte.
Frykt er sinnsdreperen.
Jeg vil trosse min frykt.
Jeg vil la den gå gjennom meg. Bare jeg vil være igjen.
Han er for nære.
Han gir ikke nok plass.
Jeg kan sekundere ham. Det er tillatt, selv på prøven.
Nei.
Han må gjøre dette alene.
Han snur den!
Innta stillingene!
Det er vår tur nå, Muad'dib.
Du og jeg.
Jeg har aldri har sett en så stor en.
Se, der!
Krydder.
Vi har aldri vært så langt sør. Fremen-folket ville aldri tillate det.
Intet valg.
Romlauget kjøper opp alt krydderet som er.
Ingenting til oss.
Et rikt felt. Jeg henter høstemaskinen.
Send noen opp på klippene først.
Harkonnens patruljer er ikke så langt ute.
Det er ikke Harkonnen jeg er bekymret for.
Nei, så pokker! Et falskt felt!
Alle mann ombord!
Kast fra deg kniven, Gurney Halleck.
Hvem er det som kjenner Gurney Hallecks navn?
Paul, er det virkelig Paul?
Vesle guttevalp!
Gurney-mann.
Så du er grunnen til Fremen-folkets dyktighet.
Jeg hadde aldri ventet at du skulle falle for et så enkelt knep.
Det er desperate tider.
Harkonnens patruljer har tvunget oss lengre og lengre sørover.
Hvor du kan ha sett ting du ikke burde se.
Dette er Gurney Halleck, Stil.
Min fars våpenherre.
En av mine lærere.
Det er ikke mange som ikke har hørt navnet Gurney Halleck.
Dette er Stilgar, vår samleplass' edsvorne.
Muad'dib...
føl vinden.
"Muad'dib"?
-Er du den de kaller Muad'dib? -Det er mitt Fremen-navn.
Kom, vi snakker om alt dette mens vi rir stormen av.
Storm? Vi har ikke sett noen varsler.
Den kommer snart. Tro meg.
Hva skjer med mine menn?
Vi ser hva vi gjør med dem etter stormen.
Vi må forte oss om vi skal redde topteren.
Dette er en av de tingene du ikke skulle ha sett.
Har dere mange slike skjulesteder?
Mange ganger mange.
Dette kaller vi Åskam-hulen.
Skal jeg hente kaffe?
Ja.
Og mer mat.
Din kvinne?
Mor til min førstefødte.
Det har skjedd så mye.
Gutten jeg kjente har blitt mann.
Takket være våre fiender.
Feiginger.
De gjemmer seg i sine garnisonsbyer, håper at dere vil slite dere ut...
med nytteløse angrep.
De er med andre ord immobiliserte.
Mens du, derimot, velger hvor og når.
En taktikk jeg lærte av deg, Gurney-mann.
Hva med mennene dine?
Alle er smuglere. Bra menn.
Noen nykomlinger.
Fra utkantverden.
Det er vanskelig å finne rekrutter om dagen.
Er noen av dem fars menn?
De som ikke ble drept av Harkonnen...
bestakk hvem de kunne for å forlate Arrakis.
Alle trodde...
Vi trodde du var død, milord.
Men du ble værende.
Jeg ventet på en mulighet for hevn.
Jeg visste vi ville gjenforenes, Gurney.
Jeg så det.
Du er den eneste jeg har igjen, milord.
Hawat, ldaho, din far...
Alle er døde, alle ble forrådt.
Jeg ville gladelig ha ofret meg, kunne jeg ta forræderen med meg.
Min far snakket om ørkenmakt, Gurney.
Jeg husker det godt.
Vel, du har akkurat møtt den.
Denne planetens overflate er vår.
Ingen storm, ingen mark, ikke engang keiserens Sardaukar...
kan stoppe oss nå.
La meg verve deg, Gurney.
Søk hevnen med oss.
Verve?
Jeg har aldri forlatt din tjeneste.
Det virker som det dumme svinet trygler meg om å gripe inn.
Baronen er en gris, far, men han er ikke dum.
Rabban har mistet nesten 50 000 tropper de siste to årene.
-Arrakis er en barsk planet. -Utmattelseskrig forklarer ikke et slikt tap.
Han taper fem mot en.
Les mellom linjene.
Sier du at baronen tillater opprøret å fortsette?
Jeg sier at baronen kan telle like godt som oss.
Som et tankeeksperiment, hva om det bare var 20 000 mennesker...
på en Fremen-samleplass?
Og hva om det bare var 250 slike samfunn på hele Arrakis?
Spionene våre mener det kan være dobbelt så mange.
Ja.
Ti millioner.
Herdet av forhold som er verre enn på fengselsplaneten din, far.
Ja, brutalisert av den tomskallede knølen Rabban.
De vil aldri alliere seg med ham.
Kanskje brutaliteten bare er en del av noe mer utspekulert.
En listig opptakt for å gjøre dem modne for en annen.
Noen som kommer og redder dem fra Rabban.
Som den andre nevøen, den søte av dem, Feyd.
Om en slik plan lykkes...
ville baronen ha makt nok til å utfordre selv din fryktede Sardaukar.
Be Harkonnen hit til Kaitain.
Vi skal finne ut hva slags intriger hans perverse hjerne pønsker på.
Deres Høyhet er meget observant.
Skal jeg ta det som en kompliment eller en trussel, Fenring?
Det var bare et tegn på min respekt.
Jeg deler din frykt for baronens intriger.
Min far kan takle baronen.
Det er Muad'dib jeg lurer på.
Stans!
Han angrep Korba bakfra, Muad'dib.
En av nykomlingene mine.
-Sardaukar. -Umulig.
Det er den eneste forklaringen om han beseiret Korba.
Underkast deg, kaptein.
Sardaukar.
-Gurney. -La meg drepe ham!
Nei.
Gurney Halleck har rett. Vi må ta vannet hans.
Otheym, sørg for at han ikke blir skadd.
Vi får snart bruk for ham.
Du kan dra til den søndre samleplassen nå.
Bring min mor hit.
Din mor?
Vi ble fortalt at hun var tatt av Harkonnen.
At hun er død.
Hun er svært levende, gamle venn.
Og du møter henne snart.
Kom. Vi må planlegge et nytt angrep.
Muad'dib sover aldri.
De sier at Muad'dib aldri spiser.
De tror han kan se inn i fremtiden.
De tror han er udødelig.
-Har ingen sett ham? -Nei, Deres Høyhet.
Men mange hevder at de har.
Noen ganger på flere steder samtidig.
Men hvordan ser han ut?
Jeg vil vite hvordan han ser ut.
Ingen kan si det for sikkert.
Kanskje han ikke eksisterer.
Kanskje han bare er en legende. Et spøkelse.
Det finnes ikke spøkelser.
Vi klarte å blokkere signalene deres.
Ingen kommunikasjon nådde gjennom, men du bør se på dette.
Laugagenten.
Temmelig fjernt fra Kaitains bekvemmeligheter.
Jeg minner deg om at jeg er beskyttet av Den keiserlige handelsavtalen...
av Den universale handelserklæringen, paragraf 12, underavdeling D,
og av artiklene 3, 8 og 14 av Den store konvensjonen, som...
Keiserlig lov er ugyldig der Muad'dib står.
-Formalitetene må følges. -Stille!
Skal vi ta vannet deres?
Vi har overgitt oss uten motstand. Våre liv avhenger av din nåde.
Nåde er et ord jeg ikke lenger forstår.
Milord.
Si meg...
er det mange laugagenter på Arrakis nå for tiden?
Vi er nøytrale i anliggender mellom dere og Harkonnen.
Er det det?
Det kryr av dem.
De kjøper opp krydderet, som om det var svært lite igjen.
Du er vel ikke redd?
Krydderet må flyte.
Otheym, avvæpne topterne deres.
Gi dem akkurat så mye drivstoff de trenger for å nå Arrakeen.
Lar du dem gå?
Ta med en beskjed til deres herrer.
Si at deres kamp er håpløs.
Si at Muad'dibs styrker ikke kan beseires.
Si at dagene er talte.
Mennene vil lure på intensjonene dine.
De kan ikke forestille seg hva intensjonene mine er.
Gurney.
Din sønn deler et bånd med den mannen.
Det stikker veldig dypt.
Veldig dypt.
Den slags bare menn kan ha.
Og min lille mann.
Du er så tynn.
Får han nok mat?
Ingenting å utsette på appetitten hans.
Han burde være sammen med de andre barna.
Jeg setter pris på tiden sammen med mitt barnebarn.
Han lærer ikke skikkene om han holdes utenfor.
Det er ting han må lære som er langt viktigere enn skikkene.
Han får tid nok til å lære de tingene.
Deler Paul den oppfatningen?
Muad'dib stoler på min dømmekraft hva vår sønn angår.
Du har vært en god ledsager for min sønn, Chani.
Men han er ikke som andre menn.
-Jeg vet nok det bedre enn de fleste. -Han er adelig.
Atreides-klanens rettmessige arving.
En allianse med en av de andre klanene må forbli en mulighet.
Ikke bekymre deg, Ærverdige Moder.
Jeg gjør bare det som er best for ham.
Slik du gjorde for din hertug.
En glede å møte Dem igjen, baron Harkonnen.
Keiseren underholder visst noen av de andre kongelige klanene også.
Det er mye å diskutere.
Jaså?
Deres Majestet, de folkene er gale.
Kvinnene hiver babyene sine på oss.
De kaster seg mot våpnene våre, for å lage åpning for mennenes angrep.
Ja visst.
Jeg kan frigjøre planeten fra hele den rasen, Deres Majestet.
Men hvem skulle grave ut krydderet da?
Det er et fryktelig dilemma.
Har De noen anelse om hvor denne Muad'dib kommer fra?
Hva han vil? Hva som er hans pris?
Han er en Fremen-fanatiker, en religiøs eventyrer.
De dukker opp rett som det er i sivilisasjonens utkant.
Det vet Deres Majestet.
De fleste virker oppsatt på selvmord.
Har De noen gang stirret inn i øynene på en religiøs fanatiker, baron?
Selvmord og martyrium er ofte samme sak.
Han spiller et farlig spill.
Dette opprøret må knuses. Nå!
Vi er enige.
Noe må gjøres, skjønt vi foreslår ikke...
hva, naturligvis.
Vi kan ikke foreta oss noe mot Harkonnen-klanen alene, Deres majestet.
Det er komplikasjoner i forholdet.
Det er på tide å få denne Muad'dib til å stå fram.
Få de kongelige klanene til å mobilisere styrkene.
Vi flytter kongepalasset til Arrakis, med laugets godkjenning.
De forventer at du utfordrer Stilgar.
Ingen mann anerkjenner lederskap uten å utfordre til kamp.
Nå som jeg har ridd på marken, tror de ikke det er flere hindringer.
Er det?
En mann som haster, ser ikke kanten av stupet før det er for sent.
De ser ingen stup.
Du tillater dem det ikke.
De har en enkel religion.
Ingen religion er enkel.
-Er det ikke litt sent å uroe seg for det? -Vi gjorde...
Jeg gjorde det jeg måtte for at vi skulle overleve.
-Du brukte dem. -Ja.
-Som du har gjort. -Nei.
Jeg oppfyller rollen som skjebnen har valgt til meg.
Det høres ut som du tror på legendene om deg.
Som den om Kwisatz Haderach?
Hva vet du om det?
Moder Ramallo kalte meg det...
på samleplassen Tabr før hun døde.
Det var meningen jeg skulle få en datter.
En som kunne ekte Harkonnen-arvingen.
For å ende feiden og for å skape Kwisatz Haderach.
Den som kan være mange steder samtidig.
Den endelige triumf etter århundrer med Bene Gesserit-foredling.
Mannen som kunne gå der vi ikke kunne.
Han med perfekt hukommelse, hvis spådommer var perfekte.
Og perfekt makt for hun som var Bene Gesserit.
Jeg gjorde det fordi jeg elsket din far.
Jeg ville bare gi ham en sønn.
Jeg ville ikke skape en gud.
-Så du tror ikke det er sant? -Jeg er din mor, Paul.
-Jeg vet hvem du er. -Gjør du?
Tilgi meg, Ærverdige Moder.
Skal jeg hente noe? Litt mat, kanskje?
Ja, takk.
Og så vil jeg gjerne møte Gurney.
Du må finne en utvei for ikke å miste Stilgar.
Kom, Otheym.
Du trodde du slapp unna, din heks?
-Gurney, hva er det du gjør? -Jeg er din skriftefar.
Ta hendene vekk!
Jeg skal befri din svarte samvittighet før jeg sender deg til evigheten!
Gurney!
Ett skritt til og jeg dreper henne nå.
Forklar deg, Gurney!
Ja visst skal jeg det.
Den dagen Atreides-klanen falt, sverget jeg å drepe den...
som forrådte din far.
-Du kan ikke ta mer feil, Gurney. -Ikke snakk!
-Gurney. -Bli hvor du er!
Er jeg i stand til å lyve for deg?
Det har du aldri vært.
Forræderen var Yueh.
Nei.
Vi har tilståelsen han selv har skrevet.
Så snart du slipper min mor, kan du lese den selv.
Se meg inn i øynene og si at det ikke var deg.
Jeg vil forstå om du lyver.
Jeg vil forstå.
Jeg ville ha gitt livet mitt for å redde Leto.
Den dagen han døde, ble mitt hjerte til stein.
Det var Yueh.
De hadde hans hustru.
Herregud, hva har jeg gjort?
Herregud.
Så ja, Gurney, det er over nå.
Jeg forutså det ikke.
Du trenger å hvile, Muad'dib.
Jeg visste ikke at han ville true henne.
Jeg så det ikke.
Han kunne ha drept henne.
Det kan ikke fortsette sånn.
Du krever for mye av deg selv.
Ta med deg Leto og dra tilbake til den søndre samleplassen.
Jeg vil du skal være trygg.
Jeg er tryggest når vi er sammen.
Men ikke jeg.
Muad'dib!
Han lever.
Jeg forsikrer deg om at han lever.
Men livstråden er så tynn at de fleste tror han er død.
-Hvor lenge har han vært slik? -Siden dagen du dro.
Otheym fant ham.
Opplevelsen rystet ham.
Jeg har prøvd å gjenopplive ham i en uke.
Det har vært nytteløst.
Det har blitt holdt møter, diskusjoner.
Noen av de eldre mener det er på tide...
å ta vannet hans.
Hvem andre vet?
Stilgar, de edsvorne, og Fedaykinene, naturligvis.
Hva mener Fedaykinene?
De mener han er i en religiøs transe...
og samler hellige krefter til det endelige slaget.
Jeg har støttet opp om den oppfatningen.
Du må hjelpe til, Chani.
Du er mitt siste håp.
Si hva jeg må gjøre!
Fedaykinene har rett, Ærverdige Moder.
Muad'dib er i transe.
En farlig transe.
Han har drukket Livets Vann.
Det rå vannet av en druknet skaper. Jeg har ikke forvandlet det ennå.
Mer kunne drepe ham.
Det er vårt eneste håp.
Muad'dib. Min elskede.
Chani, hva gjør du her?
Paul.
Jeg var utenfor for bare et øyeblikk siden.
Du drakk Livets Vann.
Ja.
Vi trodde du var død.
Du aner ikke.
Jeg har sett ting som ord ikke kan beskrive.
Du har sett fremtiden.
Nåtiden, mor.
Fremtiden og fortiden.
Alt på en gang.
Alt sammen.
Jeg er virvelvinden.
Paul. Jeg kan ikke gå der.
Jeg er redd.
Jeg er så redd.
-Det er stedet hvor vi ikke kan gå. -Derfor har jeg kommet.
Du er Kwisatz Haderach.
Nei, mor. Jeg er noe mer.
Jeg er noe uventet.
Jeg er vendepunktet, den som gir og tar.
Jeg er den som kan være mange steder samtidig.
Jeg er skjebnens herre.
Jeg er skjebnens verktøy.
Ærverdige Moder?
Ærverdige Moder, er du syk?
Jeg er ok.
Nå forstår du.
Jeg har funnet ut at vi er like, du og jeg.
Har du det?
Når denne støvete, lille plagen er over, skal jeg overbevise deg.
Alt annet ville forvirre meg.
Jeg vet det.
Det er derfor vi er like.
Vi liker ikke å bli forvirret. Vi vil være sikre.
Minn meg på at jeg forteller deg om den gamle Phoenix-legenden.
Sånn ja, vakre gutt.
Du finner kanskje en utvei for oss.
Hun ville bli et fint trofé på Harkonnen-sengetøy, hva?
Keiseren av Padishah er her i rommet over oss...
med sin favorittspåmann og Sardaukar-legioner.
Hver eneste store klan har sine soldater her.
Baron Harkonnen er sammen med dem.
Muad'dib, hvordan kan du vite dette?
Jeg har sett dem.
Vi fikk bare høre det i morges...
fra våre smugler-allierte.
-Du var bevisstløs. -Ikke bevisstløs!
Muad'dib har sett gjennom Livets Vann.
Ærverdige Moder, er dette sant?
Han har sett.
Muad'dib!
Du er en stemme fra utkantverden.
Du er profeten Shai-hulud sendte oss.
Du må innta din plass, Muad'dib.
Vi har ventet lenge nok.
Du må gjøre det nå!
Lever du for stammens beste, Stilgar?
Intet annet.
Og for stammens beste, ville du stå der...
og la meg stikke denne kniven i hjertet ditt?
-Utfordre ham, Muad'dib. -Utfordre ham!
-Det er måten, Stilgar. -Det er måten.
Det er måten.
Måtene forandres!
Harde oppgaver trenger harde måter!
Du må bli vår edsvorne, så du kan lede oss mot Harkonnen.
Ville dere gjøre knivene deres sløve før en krig?
Ville dere kutte høyre arm og la den ligge blodig på gulvet?
Tror dere Mahdien er så dum?
Det finnes ikke én mann blant dere som kunne slå meg i kamp...
inkludert Stilgar.
Må jeg bevise det ved å utfordre hver eneste edsvorne på planeten?
Må jeg forkrøple meg selv ved å drepe våre sterkeste og klokeste ledere...
bare på grunn av et tankeløst ritual?
Dere sier jeg er Mahdien.
Jeg sier at jeg er deres hertug!
Og at det er på tide å bli kvitt den forferdelige Harkonnen-stanken!
På tide å styrte navnet i helvetes avgrunn, så vi kan gjenvinne planeten...
og skape et paradis sammen!
Slik Liet lærte oss.
Lenge leve hertugen!
Lenge leve hertug Paul Muad'dib.
Lenge leve Muad'dibs krigere!
Mennene har samlet forsyningene. Vi er nesten klare til avreise.
-Hva venter de på? -Tillatelse.
De vet at lauget stanser alle som lander der uten deres tillatelse.
Beskytter lauget oss?
De er redde.
Redde for hva som kommer.
De leter etter en utvei.
De leter etter meg.
Hva skal vi gjøre?
La dem finne meg.
Kom, Otheym.
Du skal velge ut flere av dine beste menn.
De som du stoler aller mest på.
Skill dem ut fra de andre før vi trekker oss tilbake.
Som du ønsker.
Send dem til reservoaret i Habbanya Erg.
La dem hente Livets Vann som vi har gjemt der.
Jeg forstår ikke.
Det er forvandlet vann...
gjemt i tilfelle noe skulle skje med Ærverdige Moder...
Få dem til å finne en krydderspire-masse, den største mulige.
La dem plassere vannet over massen...
og vente på mine ordrer.
Innser du hva du ber meg om å gjøre?
Det du ber om skal bli gjort.
Baronen insisterer på at de søndre områdene er ubeboelige.
Baronen tar feil.
Fremen?
Det har kommet rapporter.
Bare et par ble etterforsket, ifølge Harkonnen-dokumenter.
Det kostet tydeligvis for mye.
Mange toptere gikk tapt.
Selv smuglere begir seg ikke dit.
Send en mindre angrepsstyrke øyeblikkelig.
Jeg vil ha bakkerekognosering.
Kanskje denne Muad'dib tror han kan fortsette å angripe oss...
og gjøre retrett til ødemarken, hvor vi ikke våger å følge ham.
Jeg skal avskjære mulighetene hans.
La alle Fremen-folk som går forbi her...
stoppe og hylle hertug Leto Atreides' skrin...
og alle de som har dødd i rettferdighetens tjeneste.
Gurney.
Nå trenger vi bare en storm.
Stormen over alle stormer.
Det virker som du får en ganske snart.
Herfra vil fremtiden åpne seg, skyene splittes og avsløre dens prakt.
Det gir meg ingen fred.
Jeg har sett det du har sett, Paul.
Jeg vet hva som kommer, hva du er i ferd med å slippe løs...
ikke bare på Arrakis, men i hele universet...
Jeg er maktesløs til å stoppe det.
Er du?
En fryktelig grunn venter oss, mor.
Organismen vi kaller menneskeheten gjenskaper seg selv...
fra asken av sin egen likegladhet.
Søvngjengeren har våknet.
Alt som prøver å stoppe den, blir knust.
Selv de uskyldige.
Det finnes ingen uskyldige mer.
Din far ville aldri ha snakket sånn.
Jeg er ikke min far.
Du er hans sønn.
Mer enn hans sønn. Mye mer.
Takket være deg.
Se godt på meg, mor.
Se hva jeg fikk vite etter at jeg drakk Livets Vann.
Se inn i øynene mine.
Se gjennom dem og inn i mitt blod.
Harkonnen-blod.
Det flyter i mine årer.
Det flyter fra deg.
Jeg tror det ikke.
Hvem var din far?
-Si det. -Du vet jeg ikke...
Hvem?
Jeg vet ikke!
-Jeg har aldri visst det. -De har skjult det for deg.
Fordi de tok meg da jeg var nyfødt.
De oppfostret meg som en Bene Gesserit...
slik som alle andre både før og siden.
Ingen kjenner sine mødre eller fedre.
Baron Harkonnen, mor, du er hans datter.
Produktet av en listig forførelse.
Håndverk utført av Bene Gesserits foredlingsprogrammer.
Jeg er hans barnebarn.
De ville kontrollere ting.
De kunne ikke kontrollere deg.
Du forandret alt.
Du fikk en sønn, og nå er jeg her.
Den de søkte.
Men jeg kom før min tid, og de begynner å innse det.
De kommer.
Sjekk det rommet.
Her borte.
Leto!
Muad'dib?
Hva er det?
Vår sønn er død.
Har du sett på maken?
Jeg kan telle ni etasjer.
Dusten tok med seg hele palasset sitt.
Min kjære keiser, jeg er i ferd med å drive deg fra vettet.
Deretter skal jeg tilintetgjøre deg.
Ikke en topter på himmelen.
Alle er tatt inn og surret fast.
De vet det er storm i anmarsj.
På tide å la dem få vite at jeg er her.
Sardaukar-kapteinen, i live og uskadd, slik du beordret.
Jeg skal sette deg fri.
Og du må ta med deg dette.
Det er kapitulasjonsbetingelsene.
De drepte min sønn!
Jeg kan ikke gjøre det.
Du har ikke noe valg.
Ikke vær redd.
Godt.
Fiks ham opp.
Gi ham en av de Sardaukar-uniformene vi har tatt.
Distinksjoner av høyeste grad.
La ham møte sin herre med verdighet.
Du er gal! Vet du det?
Når du kommer tilbake med keiserens svar, skal vi se hvem som er gal.
Arroganse! Fullstendig galskap!
Deres Majestet, får jeg foreslå...
at tiden er inne til å slippe imperiets styrker løs mot dette avskummet.
Hold munn!
Det er deg jeg har å takke for dette surret!
Du og din uheldige familie, baron.
Dette er knapt det rette øyeblikk for å gjenoppta gamle strategier.
Stille, sa jeg!
Så han vil ha et svar?
Så der er han, den feite baronen.
Ikke mye til kar, eller hva?
Hva er dette? En slags dverg?
Min kjære baron.
Møt søsteren til ham de kaller Muad'dib.
Verneskjoldene går opp.
De gir oss svaret.
Dunkestavene er aktivisert.
Tiden er inne, Gurney.
Deres Majestet, jeg hadde ingen anelse.
Han lyver, naturligvis.
Stille, barn!
Gjør ham enda mer redd.
Det er på tide å avslutte dette sørgelige kapittelet.
På tide at din bror overgir seg som prisen for ditt liv.
Nei. Jeg tar ikke ordre fra deg, gamle mann.
Det er ikke klokt å være så uforskammet, barn.
Du har ikke lyst til å føle min makts fulle styrke.
Jeg er hinsides din makt. Spør henne.
Drep henne.
Drep henne nå!
Hun er Styggedommen!
Hun som de gamle advarte oss mot.
Hva er dette?
Se på henne, far.
Ser du det ikke?
Hun er hertug Letos datter.
Hun er en Atreides.
Hennes bror er hertugens sønn, Paul.
Han er Muad'dib.
Umulig.
Vær sterke i troen. Sluttspillet er allerede avgjort.
Gjør det, Gurney.
Gjør det nå!
Drep henne! Hun er i sinnet mitt!
Drep henne!
Min bror kommer.
Verneskjoldet ble brutt, Deres Majestet.
Kringvernet holder ikke mot det.
Vi må trekke oss tilbake til rommet og danne ny formasjon.
Gi henne til stormen!
La stormen få det den kan ta.
Jeg har henne, Deres Majestet!
Farvel, bestefar.
Endelig har du møtt Atreides' gift, Gom Jabbar.
Majestet, vi må gjøre retrett!
Klargjør romskipet mitt.
Stilgar!
Denne veien.
Noen av de døende ba om å møte Ærverdige Moder.
Hun er hos dem.
Dette var mine foreldres rom.
Den lille freden de fikk etter at vi kom til Arrakis, var her.
Fortell meg om vannet i ditt hjemland, Muad'dib.
Hvor vannet faller fra himmelen...
og plantene vokser så tett at du ikke kan gå mellom dem.
Slik vil Arrakis bli en dag.
Betalt med vårt folks blod.
Våre fedre.
Vår sønn.
Han kan aldri erstattes, Chani.
Men vi vil få flere barn.
Jeg lover.
Er det over?
Nesten.
Kanskje min respekterte slektning...
tror at alt går hans vei nå.
Armadaen til de store klanene er samlet i rommet...
over Arrakis, unge Atreides.
Jeg trenger bare å gi signal.
Dine ord betyr ingenting mer.
Jeg er keiseren!
Ikke for så lenge.
Gi ordre til dine navigatører.
Dere skal forlate vårt luftrom og føre flåten tilbake straks.
Lauget tar ikke ordrer fra deg.
Si at de skal se inn i fremtiden.
De vil se meg stirre tilbake på dem...
klar til å gi ordren.
Ordren om å tilintetgjøre all krydderproduksjon på denne planeten.
Mine menn venter i ørkenen.
Det er en spesielt stor og ustabil krydderspire-masse der.
Jeg trenger bare å løfte en finger...
og redet blir oversvømmet med det forvandlede Livets Vann.
Jessica!
Hva har du gjort mot oss?
Det vil spre død blant skaperne.
Drepe en livssyklus.
Starte en kjedereaksjon som vil bli større og større...
helt til det ikke er flere skapere igjen.
Helt til det ikke er mer krydder igjen.
Jessica, få ham til å tie!
Gjør det selv!
Kan han gjøre dette?
De vet jeg kan gjøre det.
Det er det de har fryktet mest.
De har avlyttet signalene mine menn har sendt.
De vet nøyaktig hvor vi er og hva vi kan gjøre.
Uten krydderet vil navigatørene bli blinde...
og Bene Gesserit'ene vil miste alle sine krefter...
og all handel mellom de store klanene vil ta slutt!
Sivilisasjonen vil opphøre.
Om jeg ikke adlydes...
vil ikke krydderet flyte.
Men det vil være selvmord.
Jeg tror vi begge vet løsningen på dette, ikke sant?
-Paul. -Ikke bland deg inn.
Dette er det beste for oss alle.
Aldri.
En eventyrer som ham. En forræder av imperiet.
Far, her er en mann verdig til å være din sønn.
Tror du virkelig jeg ville gå med på noe slikt?
Har vi noe valg?
Vendetta.
Jeg krever vendetta.
Hvem er det?
Baronens andre nevø, min herre.
Feyd.
En kaldblodig drapsmann.
Så det står om dette.
Det er min rett...
nå som baron av Harkonnen-klanen, å kreve oppreisning.
Så du er den som er igjen av klanen som drepte min far.
Det står mellom oss.
En vendetta vil endelig gjøre opp.
Han er et Harkonnen-beist, Muad'dib.
Han har rett, milord.
La meg drepe ham.
Det blir min gave til deg.
Er den store Muad'dib så feig at han lar andre gjøre grisejobbene?
Otheym.
Slåss han i keiserens navn?
Om Feyd ønsker, møter han deg med min kniv i sin hånd.
Jeg ønsker det!
Måtte ditt knivblad flises og splintres.
Paul, ikke gjør det.
Vil du at keiserens sannsiger skal forberede din ånd for den siste reise?
Eller har du blitt for innfødt?
Kanskje du vil at det lille kjæledyret der, den søte...
skal si et par hedenske ritualer?
Før jeg beslaglegger henne.
Jeg er ikke redd.
Har du ingenting å si, Atreides?
Kanskje du vil svare på denne.
Ser du, Atreides?
Din død, idiot.
Giften vil stanse dine muskler og min kniv vil gjøre ende på deg.
Det er over...
fetter.
lrulan.
Du kan ikke forhindre dette.
Krydderet må flyte.
Dere ser henne stå der, så hovmodig, så selvsikker.
La oss håpe hun finner trøst i sin skriving og sine bøker.
Hun vil ikke få mer enn det.
Hun har riktignok min sønns navn, men det er vi...
de som bærer tilnavnet konkubine...
som historien vil kalle "hustruer".
RETAIL. Resync: Xenzai www.subscene.com